«
Tillbaka
![Foto av en grupp kvinnor, sittande och stående. Av kläderna framgår att de inte är fina damer, och att det är runt sekelskiftet 1800-1900-tal](../../Bilder/Special/Organisationer/Arbeider-Norge/bodo-arbeiderkvinde-1915.jpg)
Kvinnor i Bodø Socialdemokratiske Kvindeforing 1916.
Foto: Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek.
![Rubrik: Arbeiderpartiets Kvindeforbund](../../Bilder/Rubriker/rub-org-arbeiderkvinno-norge.png)
Den första kvinnoföreningen
som bildades inom DNA, Det
Norske Arbeiderpartiet, var Bergen
Kvindelige Arbeiderforening 1894. Året därpå
startade Arbeiderpartiets Kvindeforening i
Kristiania (som Oslo hette då). De krävde 8 timmars
arbetsdag, och Kristiania-föreningen tog initiativ till det
första stora demonstrationståget för kvinnors rösträtt
som genomfördes på 17 maj 1899.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
![Porträttfoto av en kvinna som ser rakt in i kameran. Under texten står: Gunhild Ziener](../../Bilder/Special/Organisationer/Arbeider-Norge/gunhild-ziener.jpg) 1901
gick de lokala grupperna samman i Arbeiderpartiets
Kvindeforbund. Det bestod då dels av de kvinnoföreningar
som hunnit startas inom partiet, dels av fackföreningar som
exempelvis Kvindelige fyrstikkarbeideres forening,
som hade bildats i samband med kvinnostrejken
1889. Först 1909 blev det ett i verklig mening rikstäckande
förbund, med lokala organisationer över hela landet.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
Bland initiativtagarna fanns Gunhild
Ziener, som blev första ordförande, samt Martha
Tynæs, som tog över som ordförande efter
henne. Syftet
var att "verka för kvinnornas sociala
och politiska frigörelse". 1909 startade de tidningen
Kvinden
(som senare bytte namn till Arbeiderkvinnen),
med Fernanda
Nissen som redaktör.
![Foto av en grupp kvinnor i en skog, några sittande, andra stående. Bakom dem står ett stort standar, dubbelt så högt som någon kvinna.](../../Bilder/Special/Organisationer/Arbeider-Norge/simensbraten-1896.jpg)
Medlemmar av Oslo kvinnoförening på utflykt till Simensbråten
sommaren
1896. På fanan står bland annat: Kvinnor i alla länder,
förenen eder.
Foto: Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
Genom
basarer, handarbetsförsäljning och insamlingar
bidrog de med pengar till partiet. De ägnade sig också
åt folkbildning och upplysning, höll föredrag för
arbetarkvinnor, agiterade för facklig kamp och sociala rättigheter,
och de stöttade aktivt kvinnors fackliga organisationer i kamp
för högre löner och bättre arbetsförhållanden.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
Med ekonomiskt stöd av LO hade Kvinnenes
Kontor öppnat 1909. Det var först en egen förening,
som fungerade som ett slags samorganisation till stöd för
kvinnors fackföreningar. 1911 organiserades det in under Arbeiderpartiets
Kvindeforbund.
![Foto av fyra kvinnor i kläder typiska för sekelskiftet runt 1900. Tre sitter vid ett bord, en står. En kvinna tittar i en bok, de andra ser in i kameran](../../Bilder/Special/Organisationer/Arbeider-Norge/kvinnenes-kontor.jpg)
Mathilde Olsen, Hanna Adolfsen, Anna Pleym och Helga Thorsen
(senare Nitteberg) på Kvinnenes Kontor till stöd för
facken.
Foto: Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
Kvinnoförbundet
drev även bostads- och skolpolitik, krav på preventivmedel,
sexualupplysning och mödravårdsersättning för
ensamstående mammor. De drev dessutom rätt till abort.
I krav på allmän rösträtt även för
kvinnor samarbetade de ofta med LKSF,
Landskvinnestemmerettsforeningen.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
1913 infördes allmän rösträtt för
kvinnor i Norge. I och med första världskriget fokuserade
kvinnoförbundet sedan även på fredsarbete, och kamp
mot de ökande matpriserna.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
Efter första världskriget gick
arbetarpartiet 1919 med i Komintern,
den internationella sammanslutningen för kommunistiska och
socialistiska partier. Men partiet var långt ifrån enigt
om den nya politiken, så det ledde till flera splittringar.
En första utbrytargrupp ur partiet bildade NSA,
Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti.
Flera av de kvinnor som varit mest drivande i kvinnoförbundet
gick över till det nya partiet, däribland både Fernanda
Nissen, Martha Tynæs och Gunhild Ziener. Tillsammans med en
fjärdedel av det gamla kvinnoförbundets medlemmar bildade
de istället Norges Socialdemokratiske
Kvinneforbund.
![Foto av massor av kvinnor som sitter i en stor sal vid långa bord. Alla har papper framför sig på borden](../../Bilder/Special/Organisationer/Arbeider-Norge/kvindeforbundets-landsmote-1918.jpg)
Landsmöte i Arbeiderpartiets Kvindeforbund 1918.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
Samtidigt
hade Komintern börjat driva att det inte skulle få finnas
några självständiga kvinnoförbund, utan eventuella
kvinnoföreningar måste vara en del av partiernas organisation.
Därför upplöstes Arbeiderpartiets Kvindeforbund 1923.
Många lokala kvinnoföreningar fortsatte sitt arbete,
men det samordnas då av ett Kvinnesekretariat
(av både män och kvinnor) som var direkt underställt
partistyrelsen.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
Andra av de lokala kvinnoföreningarna gick med
i NKP, Norges
Kommunistiske Parti, i en utbrytning från DNA 1923.
![Osynlig ruta](../../Bilder/ENBLANK.GIF)
|